![](https://earthfromspace.cz/wp-content/uploads/australia_oceania_tuvalu_map.png)
Tuvalu
- kategorie: souostroví
- poloha: 8°31′ j.š., 179°11′ v.d.
- stát: Tuvalu
- družice: Sentinel-2B (Funafuti), Sentinel-2A (Nukufetau)
- datum pořízení snímků: 17.3. 2020 (Funafuti), 30.6. 2020 (Nukufetau)
![](https://earthfromspace.cz/wp-content/uploads/tuvalu_flag.png)
Souostroví Tuvalu se nachází přibližně na polovině cesty mezi Austrálií a Havajskými ostrovy. V minulosti bylo známé pod názvem Lagunové ostrovy. Jeho současný název by se pak dal přeložit jako „skupina osmi“, podle osmi (v té době) osídlených nízkých korálových atolů vystupujících doslova pár metrů nad úroveň hladiny Tichého oceánu. Prvním Evropanem, který tyto ostrovy spatřil, byl v roce 1568 španělský mořeplavec Álvaro de Mendaña de Neira, jehož výprava se pokoušela najít bájnou „Jižní zemi“ (Terra Australis). To se sice nepodařilo (neboť jak již dnes víme, žádná taková pevnina ve skutečnosti neexistuje), avšak při té příležitosti byla objevena celá řada do té doby neznámých tichomořských ostrovů a souostroví (kromě Tuvalu se jednalo například o část Šalamounových ostrovů či Markézy). Další Evropané se sem neodvážili až do druhé poloviny 18. století, a i potom sem přijížděli jen zřídkakdy. V roce 1764 bylo souostroví poprvé podrobně zmapováno kapitánem britské lodi Dolphin Johnem Byronem. Roku 1892 se Tuvalu stalo britským protektorátem a za druhé světové války sloužilo jako důležitá základna Spojenců v boji proti Japonsku. V roce 1978 byla vyhlášena samostatnost, avšak země je i nadále součástí britského společenství (Commonwealthu), takže její hlavou je formálně britská královna Alžběta II. I když jsou zdejší ostrovy roztroušeny na poměrně velké ploše, souše zde zabírá rozlohu pouhých 26 km2. Díky tomu se jedná o 4. nejmenší samostatný stát z hlediska rozlohy. Zdejší chudá půda dokáže stěží uživit přibližně 12 000 zdejších obyvatel, kteří se věnují zejména pěstování kokosových ořechů a rybolovu. Velkým problémem je zde dostupnost pitné vody, neboť ostrovy prakticky nemají žádné podpovrchové prameny, a tak jediným zdrojem sladké vody je déšť. Z opačného pólu je pak právě voda největší hrozbou, neboť vzhledem ke skutečnosti, že se nejvyšší bod těchto ostrovů „vypíná“ do výšky pouhých 4.6 m n. m. je souostroví Tuvalu jedním z míst, která jsou nejvíce ohrožena postupným vzestupem hladiny oceánů v důsledku globálního oteplování.